Првенствени циљ с којим настаје ова студија је да
се укаже на значај који је јелен имао у митско-религијским
представама Срба, а који не само да није био мали, већ, како
ћемо видети, позиционира јелена међу најчешће помињане
животиње у српској обредној лирици и то унутар разрађених,
сложених и вишеслојних митемских структура. Њихово
ишчитавање ће овде бити тек започето, јер циљ који пред себе
стављамо није да што дубље уђемо у те текстове, потпуно
разјаснимо разнородне мотиве који се у њима налазе, нити
да пружимо коначне одговоре у вези с њиховим пореклом и
путевима генезе ‒ он је знатно скромнији: показати на основу
текстова српских обредних песама да су степен семиотизације
ове животиње који се из њих ишчитава и семиотичко поље за
које се јелен везује такви да можемо говорити о митолошкорелигијској представи централне категорије. У стручним
круговима ово дуго није било довољно примећено. То би
можда могло да се објасни тиме што оци научног приступа у
проучавању народног живота, традиције и веровања, попут
Веселина Чајкановића и Тихомира Ђорђевића, нису за собом
оставили писаног трага о томе да су приметили посебан
значај јелена и кошуте у митско-религијским представама
српског народа, а да су се истраживачи који су долазили иза
њих већином ослањали на њихове увиде.
![](https://snc.rs/wp-content/uploads/2020/08/Јелени.jpg)
Илустрација преузета са стране 101 ауторовог текста.
Овај текст спада у тематске категорије: